Programinė įranga yra visur aplink mus
ir kartais pačiuose mumyse.
Bet kas atsitinka,
kai mūsų naudojami įrankiai
paklūsta kažkam kitam?
Įrankis kurį valdote jūs
tarnauja jūsų poreikiams,
bet jei jį kontroliuoja kas nors kitas,
jie apsitarnauja savuosius.
Kai jūs įrankius galite išnagrinėti,
kad pamatytumėte kaip jie veikia,
jūs galite apie juos išmokti,
net juos pakeisti,
kad veiktų kitaip ar geriau.
Kai jūs galite įrankiu pasidalinti,
ir jo pakeitimais,
jūs padedate kitiems ir, savo ruožtu,
jie padeda jums.
Iš tiesų,
štai taip vystėsi ankstyvoji kompiuterija.
Kiekvienas galėjo pamatyti programos kodą
ir žmonės savo darbu laisvai dalinosi,
kad paskatintų jo didėjimą.
Kiekvienas naudotojas buvo potencialus autorius.
Bet kai kompanijos pradėjo
uždarinėti šaltinio kodą,
buvo sustabdyta galimybė dalyvauti
ar net žinoti ką kodas darė.
Atsakydami,
hakeriai suformavo GNU projektą,
kad sukurtų kompiuterinę sistemą
suprojektuotą gerbti
naudotojų autonomiją.
Jie pasirinko kopijavimo palikimo manevrą
ir įtraukė jį į
GNU bendrąją viešąją licenciją,
teisinę struktūrą,
kuria išsaugomos naudotojo teisės.
Per trumpus dešimt metų,
laisvos programinės įrangos judėjimas
sukūrė GNU/Linux sistemą.
Kompiuterija, kuri niekam negalėjo priklausyti,
bet visi galėjo naudoti.
Šiandien, ji palaiko lėktuvus ore,
prekybą akcijomis
ir globalaus interneto veikimą.
Mes visi susiduriame su laisva programine įranga
nematomais būdais.
Bet programinės įrangos laisvė
buvo suprojektuota žmonėms.
Ji yra apie tai, kokią formą
mumis apgyvendinta technologija
įgaus
ir kokio tipo visuomenę,
naudodami savo skaitmenines galias, kuriame.
Mes dar turime darbo, kurį reikia atlikti.
Laisvos programinės įrangos fondas
30 metų
skatina naudotojo laisvę
prisijunkite prie mūsų
prisidėkite
sužinokite daugiau
fsf.org
CC by-sa 4.0 2014 licencija
Video pagal urchn.org
Benjamin Sonntag transkripcija